Prinášame rozhovor s ďalším absolventom pobytu v našej komunite v Nitre, Martinom Bezákom, a duchovnú skúsenosť rozlišovania povolania jeho očami.
Kedy si si prvýkrát uvedomil, že uvažuješ nad povolaním? Bol to nejaký vnútorný hlas?
Neviem presne kedy, ale viem, že som cítil, že mám robiť niečo viac pre ľudí, seba, ale najmä pre Pána Boha. Tak som sa modlil a pýtal, čo mám robiť a čakal na odpoveď.
Čo by si poradil mladým mužom, ktorí nad povolaním uvažujú?
Modliť sa a rozlišovať, prípadne sa o tom rozprávať s kňazom.
Prišiel si na duchovnú skúsenosť práve k nám – k piaristom. Čo Ťa najviac prekvapilo na živote, aký žijú bratia piaristi?
Nebolo veľa zaskakujúcich vecí, keďže som vedel, do čoho idem (smiech), veľa som sa s pátrami rozprával o tom, ako žijú.
Ako Ti pomohol tento čas v rozlišovaní povolania?
Pomohlo mi to vžiť sa do komunity a možno sa tak utvrdiť, že viem fungovať v komunite.
Prečo by si odporučil tento projekt aj iným chalanom?
Lebo už aj ten krátky čas v komunite vie veľa ukázať, prípadne pomôcť v rozlišovaní.
Ako si sa rozhodol na konci svojho pobytu? Ovplyvnila táto skúsenosť aj Tvoje rozhodovanie v otázke povolania?
Utvrdil som sa, že chcem byť piaristom (smiech).
Čo si myslíš, že je hlavný dôvod, prečo sa dnes mladí ľudia boja rozhodnutia vstúpiť do duchovného alebo manželského povolania?
Lebo nevedia, čo chcú. Boja sa pýtať Boha, lebo vedia, že Pánova vôľa nie je vždy to, čo by chceli. Chýba im dôvera k Pánovi. Tiež to môže byť aj nezrelosť, ja som tiež nešiel do noviciátu hneď po maturite, ale až neskôr. Možno si neveria sami, že by to mohli zvládnuť, majú nízke sebavedomie (také to vnútorné, nie to, ktoré ukazujú navonok). A tiež, dnes je moderné byť voľný a manželstvo či duchovné povolanie je typ záväzku, ktorý je dnes zastaralý a nemoderný, aspoň tak to vidia mladí. Nemajú hodnoty a preto sa toho stránia. Ale Boh stále povoláva nových, problém je nájsť ochotných.
Martinovi ďakujeme za rozhovor a pobyt u nás.